Komentář•4. 12. 2005•8 minut
Kdo je malý český člověk
V osmdesátých letech jsme o prázdninách na Jadranu zaparkovali auto na pobřeží vedle stejně ošumělých českých škodovek. Jeden krajan si tehdy zavedl rituál: v horkém odpoledni je denně všechny obcházel, do každé nahlížel a hledal v jejich interiérech zlepšováky. Plastikové podložky a násady na řadicí páku v podobě lebky v něm probouzely nadšení, zatímco moře a cizina ho celkem nezajímaly. Bylo mi trapně, že máme stejný pas. Přesto se nedalo vyloučit, že ten muž by případně zachránil dítě před žralokem nebo položil život i za jiný ideál než za plyšáka pověšeného na zrcátku. Tohle se nedá předem odhadnout, a proto nelze tvrdit, že to byl malý český člověk. Přízemní a pitomé bylo pouze jeho chování, a nakonec možná i moje reakce.
![• Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/4e1eea/2009/03/20433670_976-mobr-brdeckova_mobr.jpg?width=3840)
![Fotografie: Problém je v pohrdání. (Ilustrační foto z filmu Mistři.) Foto negativ s. r. o. • Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/77bf2e/2009/03/20694260_vobrazek_1988.jpeg?width=3840&height=2573&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![Fotografie: Problém je v pohrdání. (Ilustrační foto z filmu Mistři.) Foto negativ s. r. o.](https://respekt.mgwdata.net/77bf2e/2009/03/20694260_vobrazek_1988.jpeg)
V osmdesátých letech jsme o prázdninách na Jadranu zaparkovali auto na pobřeží vedle stejně ošumělých českých škodovek. Jeden krajan si tehdy zavedl rituál: v horkém odpoledni je denně všechny obcházel, do každé nahlížel a hledal v jejich interiérech zlepšováky. Plastikové podložky a násady na řadicí páku v podobě lebky v něm probouzely nadšení, zatímco moře a cizina ho celkem nezajímaly. Bylo mi trapně, že máme stejný pas. Přesto se nedalo vyloučit, že ten muž by případně zachránil dítě před žralokem nebo položil život i za jiný ideál než za plyšáka pověšeného na zrcátku. Tohle se nedá předem odhadnout, a proto nelze tvrdit, že to byl malý český člověk. Přízemní a pitomé bylo pouze jeho chování, a nakonec možná i moje reakce.
Ing. Karel IV.
Dvacet let poté vyhlašuji boj přemnoženému malému českému člověku. V životě se nevyskytuje. Všichni jsme schopni milovat a zabíjet a nikdo není tak malý, aby nedokázal být větší. O to víc se uchytil virtuálně a ovládl domácí filmy a knihy. Za normalizace jeho charakter rozkvetl a v polistopadovém Česku se kupodivu upevnil. Malému českému člověku ze zdejší umělecké dílny je mezi deseti a devadesáti, má problémy s hygienou, s penězi, s rodinou, s autoritami, s cizími jazyky, sám se sebou, s opačným pohlavím, s přistěhovalci, s politikou, se sexem, s minulostí a budoucností, s ubohým zevnějškem, s autem a s pitím. Trvale si stěžuje a za nic…
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu