Denní menu•17. 6. 2017•2 minuty
Prorok antropocénu: Každý nákup v supermarketu je dnes ekologickou otázkou
![Ilustrační foto • Autor: Profimedia.cz](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/4024a9/2016/10/42-globalni-oteplovani-profimedia-0022228500_mjj2a.jpg?width=3840)
„Ahoj Timothy, chtěla jsem ti tenhle dopis napsat už dávno.“ To byly první řádky, které mu Björk adresovala na počátku společné korespondence. Timothy Morton byl filozof, jehož myšlenky ji inspirovaly k novému přístupu v hudbě. Přála si, aby jí pomohl pojmenovat povahu jejího umění ještě předtím, než se do toho pustí kritika. „Definovat ho nejen pro mě, ale také pro mé přátele a vlastně celou generaci.“
Ukázalo se, že šlo o vzájemnou spřízněnost. „Její hudba měla obrovský vliv nejen na moje myšlení, ale i na způsob života,“ přiznává Morton v aktuálním rozsáhlém profilu, který pro The Guardian napsal Alex Blasdel. Jde o strašidelný pocit intimního sblížení s jinými druhy, který podle Mortona vytváří „ekologické povědomí“. Podobně jako v písních a klipech Björk, je i v Mortonově díle lidstvo neoddělitelné od přírody a jedna z jeho nejsilnějších tezí tvrdí, že lidstvo vstoupilo do období antropocénu. Byť není autorem tohoto termínu, přispěl mimo jiné knihou Ecology Without Nature k jeho rozšíření.
Je odvozeno od starořeckého slova anthropos – člověk. Antropocén je období, kdy zásadní planetární změny způsobuje lidská činnost. Jejím vlivem dochází ke změnám klimatu, ubývání zdrojů i k vymírání živočišných druhů. Antropocén není jen obdobím těchto změn, ale také uvědoměním si toho, že jsme silou, která je způsobuje. Nejenže jsme příčinou globálního oteplování a ekologických katastrof, ještě ke všemu to o sobě dobře víme.
Další z Mortonových nejsilnějších myšlenek je ta, že s tímto vědomím už bude muset lidstvo žít navždy. Přichází ke slovu za všech okolností. Nejen když se politici scházejí, aby podepsali dohodu o snížení exhalací, ale kdykoli váháme, zda si v supermarketu vzít igelitku, nebo při zalévání trávníku pitnou vodou.
„Žijeme ve světě s morálním imperativem, který donedávna neexistoval,“ píše Blasdel. „Takřka vše se dnes stává environmentální otázkou. To je něco, co ještě před 60 lety neplatilo – lidstvo si nebylo vědomo toho, že by to mohla být pravda. Tragické na tom je pouze to, že teprve destabilizací planety jsme si uvědomili, nakolik jsme její součástí.“
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].