Zahraničí•7. 1. 1991•7 minut
Albánie na rozcestí
Po celý uplynulý rok přicházely z Albánie signály stupňující se nespokojenosti - informace o demonstracích a pokračujících útěcích ze země. Ačkoliv režim nadále tvrdě potíral jakýkoli odpor, přece jen bylo jasné, že Ramiz Alia již nekráčí slepě ve šlépějích svého předchůdce Envera Hodži.
![Astronaut](https://i.respekt.cz/www.respekt.cz/images/astronaut.png?width=640&height=1500&fit=crop)
Po celý uplynulý rok přicházely z Albánie signály stupňující se nespokojenosti - informace o demonstracích a pokračujících útěcích ze země. Ačkoliv režim nadále tvrdě potíral jakýkoli odpor, přece jen bylo jasné, že Ramiz Alia již nekráčí slepě ve šlépějích svého předchůdce Envera Hodži. Hovořilo se o něm jako o „reformátorovi“, který je však vystaven tlaku mocných zastánců tvrdé linie, v čele s vdovou po Enveru Hoxhovi Nexhmijí.
Alia sice proklamoval, že změny ve východoevropských státech nijak neovlivní albánskou politiku a že na „trvalém posilování komunistické strany nezávisí jen budoucnost socialismu, ale také svoboda a nezávislost Albánie“, nicméně určité reformy začal opatrně zavádět, nebo je alespoň vyhlašovat. Loni v dubnu režim oznámil sérii hospodářských opatření, znovuzřízení ministerstva spravedlnosti a obnovení advokátní činnosti jako krok k „demokratizaci země“. O několik dní později úřady oficiálně zavedly „svobodu cestování“, neboť údajně „každý občan získal právo na pas a cestování do ciziny“, na podzim Alia oznámil volební reformu s tím, že napříště by mohli kandidovat i „nezávislí kandidáti“. Věřící v „první ateistické zemi světa“ se měli konečně dočkat práva na vyznání a vykonávání náboženských obřadů.
Albánie, která jako jediný evropský stát není signatářem Závěrečného aktu KBSE, projevila zájem o účast v helsinském procesu. Tváří v tvář kritické hospodářské situaci nejchudší evropské země dal Alia najevo, že by rád Albánii vyvedl z…
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu