Editorial•7. 1. 2017•2 minuty
Dvě kila pročešství
Pokud bude „pročešství“ hlavním kritériem při výběru příští hlavy státu, jaká měřítka si nastavíme?
![](https://i.respekt.cz/data.eu.cntmbr.com/respekt-prod/respekt-prod/b8c2dd97-df0c-493d-a129-977a5a10ebe4.png?width=3840)
Kolegové z Hospodářských novin minulý týden pořídili velmi zajímavou anketu mezi představiteli hnutí ANO, koho by chtěli mít na Hradě, až Miloši Zemanovi skončí mandát. Nejzajímavější repliku nabídla poslankyně Margita Balaštíková, která pravila: „Pan Zeman je víc pročeský, než byli předcházející dva prezidenti, je to člověk, který bojuje za náš národ a zemi.“ Jak se asi takové „pročešství“ měří? A o kolik centimetrů nebo kil pročešství má Zeman více než třeba Václav Havel? Neodvažuji se to rozebírat, protože poznámka paní Balaštíkové přesahuje mé mentální schopnosti a fantazie se odmítla byť jen rozběhnout.
Pokud ale bude „pročešství“ hlavním kritériem při výběru příští hlavy státu, jaká měřítka si nastavíme? Nesmíme to podceňovat, aby se nám na Hradě zase neusadil nějaký „protičeský“ pohůnek. Vzpomněl jsem si na sloupek Karla Čapka z dvacátých let, ve kterém vytyčil mimořádně náročný národní program, a sice boj o naši stravu. „Ano, tyto řádky jsou nevlastenecké, a snad dokonce velezrádné,“ začal Čapek: „a zraní nás na místě nejcitlivějším. I v boxu jsou zakázány rány do žaludku; nuže, mířím na něj přímo pěstí, a dokonce s tvrdou bandáží. Žaluji totiž na českou kuchyni.“ Svůj sloupek plný kritiky těžkých jídel pak Čapek zakončil vlasteneckým provoláním:
![](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/eda88c/2017/01/i-obalka-r02_swkfl.jpg?width=3840&height=5121&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/eda88c/2017/01/i-obalka-r02_swkfl.jpg)
„Nezjednáte-li nápravu, budete všichni tuční, špekovití, těžcí, napití jako houba, politicky nesnášenliví, bezbožní, bez radosti, oškliví a hrubí; mimoto smrtelní, naduřelí a beztvaří, a zejména nudní. Braňte se, pobijte nejprve všechny hostinské a snězte je na cibulce, à la Madeira, dušené ve vlastním tuku a k tomu ještě s knedlíkem a ,zélim‘; ale pak, po odstranění těchto úhlavních nepřátel šťastného, kyprého a svobodného stolu, zahajte lepší, osvícený věk; pro obětního beránka nezapomeňte na plody země, a zejména ne na plody ducha, jenž volí, třídí a zjemňuje a tvoří rozmanitost; neboť ještě spíš vám předloží v české hospodě řízek ananasu než nějaký plod vlastního ducha.“
Toť velký úkol pro příštího nejpročeštějšího prezidenta všech dob.
Vážené čtenářky, vážení čtenáři,
inspirativní čtení vám přeje
Erik Tabery
šéfredaktor
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].