![Autor: ilustrace: Pavel Reisenauer](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/7aea6d/2016/03/safarikova_wkm7i.jpg?width=3840)
Cizinec, který tento měsíc vůbec poprvé zavítal do Česka a zalistoval v domácích novinách, mohl nabýt dojmu, že se ocitl v zemi, kde se schyluje k povstání porobeného, leč proti svým utlačovatelům už řádně nažhaveného lidu. Na stránkách Lidových novin, Práva anebo Blesku by našel hesla o tom, že nevolnictví nesneseme ani nebudeme salutovat. Vedle komentáře, že lidé se oprávněně nechtějí smiřovat s podřadným postavením, objeví například výzvu odmítněme tento diktát. Kdyby se začal zají mat, kdo je oním tyranem, který troufale zkouší trpělivost středoevropského národa, nestačil by se divit. Češi totiž tímto způsobem nediskutují o diktatuře, ale o svém dobrovolném vstupu do společenství svobodných zemí, jinak nazývaného Evropská unie. Cizinec by pak zřejmě usoudil, že Češi podali přihlášku, teď se jim do EU nechce a vzrušenou rétorikou to sami před sebou zakrývají. Jeho závěr potvrzuje dubnový průzkum STEM: Unie se těší zájmu ani ne poloviny českých voličů, což je o deset procent méně než loni a nejméně ze všech postkomunistů, kteří přešlapují před bruselskými vraty.
Jen když procenta rostou
Patriotismus a nacionalismus se v českých zemích objeví zpravidla tehdy, když se našinec něčeho bojí. Tentokrát jsou reakcí na ohlášenou cestu do neznáma, kterou je - vstup do EU. "Evropská unie si za to může sama tím, jak se chová ke kandidátským zemím, " vysvětluje obavy Čechů z členství stínový šéf diplomacie Jan Zahradil (ODS). Druhá možnost ovšem zní, že…
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu