Ve hvězdách•19. 6. 2022•3 minuty
Bylo nebylo aneb Jak v Československu došel toaletní papír
17. 6. 1988
![Fronty jako symbol doby. Tady na banány na Ná- rodní třídě v Praze.](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/v11z0f/2022/06/70a-ilustracni-foto-lubomir-kotek_a213z.jpg?width=3840)
Píše se rok 1988. Kamarád Helmut z tehdejšího Západního Německa jezdí často do Prahy. Československo má rád, ostatně narodil se v Sokolově v půlce padesátých let a jeho rodiče, sudetští Němci, zde žili a pracovali do roku 1961, než se po opakovaných žádostech mohli vystěhovat. Důvod, proč až tak pozdě po vyhnání většiny jiných českých Němců, byl nasnadě: maminka pracovala na dráze, otec byl horník. Tedy profese, kterých bylo v republice třeba, Neměc Neněmec.
Helmut přijížděl vždy s něčím, čeho bylo v socialistickém Československu (pokud člověk nebyl součástí vekslácké, zelinářské a jiné mafie) nedostatek, za což mohlo centrální plánování a šlendrián obecně: rozdvojky do zásuvek, česnek, dámské hygienické potřeby, kakao a desítky a stovky položek dalšího zboží včetně těch notoricky dodnes vzpomínaných banánů, mandarinek a pomerančů. Když ovšem Helmut dorazil v červnu toho roku, staré volvo kombi naložené tím, čeho se v obchodech nedostávalo při jeho poslední návštěvě, Československo žilo už pár týdnů novým akutním problémem – z obchodů zmizel toaletní papír.
Na zásobovací krizi (a nespokojenost obyvatelstva) reagovaly už v únoru 1988 komunistické krajské výbory v tajné zprávě nejvyššímu stranickému vedení, v níž většina „KV KSČ upozorňuje, že na trhu chybějí ubrousky, toaletní papír, hygienické kapesníky a žárovky dovážené z Rumunské socialistické republiky, které mají i nízkou úroveň“.
Vyloženě pohroma však nastala po požáru Harmaneckých papíren na Slovensku na jaře…
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu